Про те, що продукти, які зараз завозяться на окуповану територію Херсонщини з росії, неможливо їсти, сказано багато. Хто пропустив – вони просто несмачні. Ні, навіть, не просто – дуже не смачні. Цукерки – приторно солодкі і всі на один смак. Гірчиця – не гірка. Пиво – навпаки, гірке. І т. д, і т. п.
Але і так «широка» російська душа (цей хибний стереотип, слід зазначити, нав’язали самі росіяни) ще більшої «широти» просить! Тож серед продуктів в окупованому регіоні з’являється багато «екзотики». «Екзотичні» продукти не у плані смаку, а у сенсі назв і вартості. Пройдемось до деяких.
У магазинах «столиці» окупованого лівобережжя можна, наприклад, зустріти копчених перепелів – «всього» по 1100 рублів за кілограм!
![](https://newdayua.net/wp-content/uploads/2023/11/3-4.jpg)
Провісна (недовго в’ялена) форель продається по 1360 руб/кг! Пенсіонерам, може б, і по зубах, але не по кишені точно. Що вже говорити про тих, хто не отримує ні зарплат, ні пенсій!
![](https://newdayua.net/wp-content/uploads/2023/11/4-3.jpg)
Равіолі, хоч і називаються «Купечеські», коштують дешевше – 400 рублів, але коли почитаєш адресу виробництва, їсти не дуже захочеться: «ДНР, г. Макеевка, пер. Автобусный, 1».
![](https://newdayua.net/wp-content/uploads/2023/11/5-1.jpg)
Незрозуміло, чого, але росіяни дуже поважають дорогі цукерки. Навіть по батькові їх називають: «Мигдаль Іванович», «Фундук Петрович» і «Курага Петрівна» (перші двоє по 952, остання – 976 руб/кг). Останні двоє, мабуть, брат і сестра.
![](https://newdayua.net/wp-content/uploads/2023/11/6-1.jpg)
А от консервовані сардини у росіян так само називаються «Аквамарин». Як і шпроти. 240-грамова банка перших коштує 103 рублі.
![](https://newdayua.net/wp-content/uploads/2023/11/7-1.jpg)
Банка других такої ж ваги – 124 рублі. Як думаєте, де виробляють російський «Аквамарин»? Ніколи не вгадаєте – у підмосковній Електросталі!
![](https://newdayua.net/wp-content/uploads/2023/11/8-1.jpg)
Поки рашисти продовжують завозити у магазини Генічеська «екзотику», генічани ходять туди, як до музею. Подивились, подивувались – і додому.
Борис ВИНОГРАДОВ.